![Machine Head - Øf Kingdøm and Crøwn](https://heavymetal.dk/sites/default/files/styles/review/public/machine_head_-_oef_kingdoem_and_croewn_-_artwork.jpg?itok=UbMDw0g5)
Machine Head lyder endelig som sig selv igen
Høld sø øp mød øt bruge ø! Døt sør børe sø dømt ød
Møgtøge Møchøne Høød ør nø øktuølle mød øt nøt ølbum. Pløden ør… Nej, vent. Vi dropper sgu det ø-pjat. Her til lands er det et rigtigt bogstav og ikke en smart grafisk genistreg. Så vi starter lige forfra.
Mægtige Machine Head har delt vandene i lange tider, og det er ikke så mærkeligt, når man ser på deres meget omdiskuterede og forskelligartede diskografi. I den gode ende er der Burn My Eyes, en af metalhistoriens mest hyldede debutplader nogensinde, og ikke mindst The Blackening og Unto The Locust, som mildest talt er uforlignelige mesterværker, der for længst er blevet tildelt ærespladser i selvsamme historiebøger. I den anden ende af skalaen finder vi de to kontroversielle nu-metaludgivelser The Burning Red og Supercharger samt forrige album, Catharsis – en rædselsfuld rodebutik af et album, der, sammenholdt med frontmand Robb Flynns storhedsvanvid, fik halvdelen af bandet til at pakke deres gode tøj og gå.
Der er derfor mange grunde til at være mere end almindelig spændt på bandets tiende langspiller, Of Kingdom and Crown. Bandet har for længst bebudet, at de stilmæssigt ville hoppe retur til tiden omkring The Blackening, og de første par singler har da også lydt lovende. Men holder det vand? Er Machine Head virkelig tilbage, som vi kender dem? Svaret er et rungende JA! Nok er Of Kingdom and Crown ikke en nyklassiker af de helt store, men det er et fandens godt comeback fra et band, mange nok havde afskrevet mere end én gang.
Machine Head er tilbage
I velkendt Machine Head-stil åbner Of Kingdom and Crown med en ordentlig mundfuld. Det mere end ti minutter lange “Slaughter The Martyr” sætter med enorm storladenhed, hidsige riffs og fantastisk dynamik barren for den næste times ualmindeligt medrivende musik. Nummeret er suverænt det fedeste, de har lavet i over et årti, og skaber virkelig høje forventninger. Men man bliver ikke skuffet, når man dykker videre ned i albummet. “Choke On The Ashes Of Your Hate” og den aggressive “Become The Firestorm” holder sig bestemt ikke tilbage, men smider derimod endnu mere brænde på frontmand Flynns vredesbål. Selvom flere passager og korharmonier lyder en anelse som genbrug fra tidligere plader, tilgives det nemt. Her er nemlig ingen halvhjertede forsøg på nu-metal, ingen radiorock og heller intet pseudofolk-singalong-pladder. Kun et thrashet, groovet, aggressivt og ulækkert velspillende Machine Head, præcis som vi kender og elsker dem.
Udover ovennævnte fabelagtige tretrinsraket rummer pladen solide skæringer som “Unhallowed”, “Bloodshot” og “Rotten”, som vi på ingen måde kommer udenom. Det er umiskendeligt Machine Head med catchy omkvæd, storslåede mellemspil og sublime guitarsoli. Det bringer dejlige minder frem om bandets storhedstid, og for pokker, hvor er det skønt at lægge ører til. Bevares, alle tre tilhører den kategori af sange, som Robb Flynn sikkert efterhånden kan skrive i søvne, men de gør præcis det, de skal, og bidrager til en flot varieret, rigtig fed og mere end godkendt lytteoplevelse. Hvad de tre korte interludes laver på pladen, kan jeg derimod ikke blive klog på. Of Kingdom And Crown er løst baseret på mangaserien Attack On Titan, der kort fortalt handler om krigerne Ares og Eros, der udkæmper en lang fejde, da den ene har slået den andens elsker ihjel. Men det er svært at få øje på de tre korte numres funktion og bidrag til den samlede fortælling. Pladen er med en samlet spilletid på en times tid lige lang nok, og sammen med de anonyme “Kill Thy Enemies” og “No God, No Masters” kunne de sagtens have været droppet, hvilket havde resulteret i en mere helstøbt og samlet lytteoplevelse. Heldigvis afrundes pladen med det fantastiske “Arrows In Words From The Sky”, som, udover at sætte et glimrende punktum for en rigtig fed plade, er med til at slå fast, at Machine Head i dén grad er tilbage, hvor de hører til.
Ikke perfekt, men tæt på
Man havde næsten ikke turdet håbe på det, men planen om at vende tilbage til det, der engang gav Machine Head deres store succes, er lykkedes. Robb Flynn har genfundet sine sangskrivningsevner, og sammen med nye væbnere – trommeslager Matt Alston og guitarist Vogg fra polske Decapitated – sætter de med Of Kingdom And Crown kurs mod nye og bedre tider. Et nyt mesterværk i The Blackening- eller Unto The Locust-klassen er det ikke, men det ville også være uforskammet at forlange. Der er lidt genbrug hist og her samt et par overflødige numre uden bid, men det skal stadig slås fast, at pladen uden tvivl hører til i den bedre halvdel af bandets nu ti album store katalog. Nu kan vi bare glæde os til 26. september i København, hvor Machine Head sammen med Amon Amarth skal splitte Forum ad og igen vise deres overlegenhed. Tak for en dejlig overraskelse!