![Edenbridge - The Great Momentum](https://heavymetal.dk/sites/default/files/styles/review/public/edenbridge_the_great_momentum_1500x1500.jpg?itok=ABZ5RYk6)
Niende studiealbum fra Edenbridge
Det af ældre dato symfoniske metalband Edenbridge udgiver deres 9. album efter 4 års pause fra studieudgivelser. Edenbridge blev dannet tilbage i 1998 i Østrig, men har i dag kun to originalmedlemmer tilbage i form af sangerinden Sabine Edelsbacher og guitarist/keyboard-dude Lanvall. Dette betyder også, at resterende medlemmer af bandet har været ind og ud som af en svingdør, hvor især stillingen som andenguitarist ikke mindst har været besat af 5 forskellige siden år 2000.
Rent stilmæssigt er Edenbridge en blanding af de mere kendte bands Epica og Nightwish. Her er størst fokus på den symfoniske metal, men Edenbridge har også de mere progressive og power-metallede elementer.
Endnu en metalsymfoni
Med en blanding af klassisk musik og den distortion-fyldte guitar hamrer nummeret “Shiantara” derudad fra start til slut. Her er ikke sparet på orkesterarrangementet, der lægger tryk på diverse markeringer, eller Sabines teatralske opera-sound-alike-vokal. Dette mønster fortsætter igennem diverse numre på albummet The Great Momentum, som fungerer udmærket. Der er bare lige det, at numrene hurtigt bliver kedelige, og dette til trods for den egentligt velspillede musik. Skylden findes flere steder, men værd at nævne er Sabine Edelsbachers lidt middelmådige vokal samt de ikke særligt fængende melodier, der især kan høres på nummeret “A Turnaround In Art”. Det andet store problem for undertegnede er det nyskabende i The Great Momentum; der er simpelthen ikke noget nyt over dette album. Dette, sammensat med den lidt middelmådige melodi, gør til tider albummet kedeligt. Edenbridge prøver ellers med diverse rytmeskift og det lidt længere nummer “The Great Gift Of All”, men middelmådigt forbliver det. Længere numre på symfoniske albums plejer ellers altid at røre mit progressive hjerte.
Skal et af de bedre numre fremhæves, kan nævnes “The Moment Is Now”, der rent hookmæssigt har flere gode passager og må betegnes som hittet på The Great Momentum. I den modsatte grøft findes balladen “Until The End Of Time”, der er lige til melodigrandprix – på den ufede måde. Det nummer gør bare intet godt for dette album.
Middelmådig og banalt
The Great Momentum består af alt det, der kunne forventes: programmerede lyde, keys og klassiske musikpassager, en kvindelig forsanger osv. Dette sammensat med en god omgang mixing og mastering, så har du hermed et ganske middelmådigt symfonisk album. Jeg mangler gode melodier og nyskabelse, hvilket Edenbridge desværre ikke formår på dette album. Når det er sagt, er albummet udmærket, og kompositionerne giver til dels mening. Dette betyder også, at Edenbridge står til en middelmådig karakter, hvor den må lande på 6 symfoniske kranier.