![Soen - Memorial](https://heavymetal.dk/sites/default/files/styles/review/public/91skuc23uil._uf10001000_ql80_.jpg?itok=vXZuq54V)
Med hjertet det rette sted
Det er en grov forseelse, at vi her på heavymetal.dk ikke har anmeldt en skive fra Soen siden Tellurian fra 2014. Lad os derfor hurtigt glemme dette selvmål og give supergruppen lidt velfortjent omtale. Efter et årti med rotationer er der kun tre fra den oprindelige besætning tilbage i form af Martin Lopez (trommer), Joel Ekelöf (vokal) og Lars Åhlund (keyboard & guitar). De to nyere medlemmer Cody Lee Ford (guitar) og Oleksii Kobel (bas) har dog hver især leveret nye aspekter til kvintetten, som har ændret gruppens dynamik mere end først antaget. Cody Lee Ford bistod med adskillige alsidige guitarsoloer på 2021 albummet Imperial, og sidstnævnte Kobel har med sin ukrainske afstamning med garanti haft en vital rolle til tekst-ideer på den nye skive Memorial. Albummet er nemlig en sand antikrigserklæring imod Ruslands invasion af Ukraine og uden at blande mig alt for meget i hverken politikken bag eller medlemmernes holdning, kan jeg med roligt hjerte sige, at de ikke spiller for døve ører. Det bliver dog det musikalske, som vi kommer til at fokusere på, og her må man sige, at Soen spiller nøjagtigt som det svenske landshold igennem størstedelen af deres landskampe. Forholdsvist defensivt.
5-3-2 formation
Hvad der tilbage på 2012 albummet Cognitive startede med at lyde som et abstrakt Tool-esque kopiband, udviklede sig hurtigt til en mere personaliseret lyd, og selvom man til tider savner de atypiske udfoldelser fra de tidligere dage, er der dog forståelse for evolutionen. Pladen starter meget positivt med nummeret ”Sincere”, som er rendyrket klassisk Soen. Ekelöf har altid haft en stærk vokal, og når Soen formår at udnytte den ved at koble korrekt tempo og lyrik på, så scorer de et hattrick. ”Unbreakable” forsætter den gode start med muligvis pladens bedste nummer. Her er der tale om en smukt velkomponeret skæring, som både indeholder elegante riffs men også flere skønne kor-segmenter – der illustrer, at talentet stadigt står i fuldt flor på Soen-akademiet. Man bliver også nødt til at fremhæve titelnummeret ”Memorial”, som er et modent nummer, der indgyder tonsvis af respekt herfra, og omhandler krigens kommandolinje – det kræver mandsmod at sige fra til autoriteter vel vidende om konsekvenserne, der følger med. Pladens suverænt største overraskelse er dens korte skæringer, der med sikkerhed gør den til den mest lettilgængelige skive i Soens arkiv. Denne beslutning virker som den rigtige løsning, da materialet desværre til tider er for genkendeligt. En 5-3-2 formation tager sjældent mange kegler, men sikrer trods alt et solidt fundament, ikke?
Følelsen, man sidder med efter at have lyttet albummet igennem mere end otte gange, er sulten efter overraskelser. Numrene ”Fortress” og ”Icon” lyder som fortyndede versioner af tidligere Lotus-numre, og selvom de for så vidt ikke fejler noget, kan man jo ikke blive ved med at hylde den ensartede lyd til evig tid. Ikke for at lyde som den fulde hooligan, ingen gider at stå ved siden af, men jeg synes også, at tre ballader er for voldsomt. Også selvom vi har at gøre med et følsomt album. ”Tragedian” er den bedste af de tre, men generelt savnes der noget metal på skiven. Vi er på en spids, om dette rent faktisk er progressivt metal eller rock. Som en fodnote må Soen gerne snart stoppe med at navngive samtlige af deres sange som enkeltordstitler. Det virker efterhånden mere som en begrænsning end som en måde at skille sig ud. Soen beviser dog med dette album, at selvom deres mest kreative dage muligvis er fløjet forbi mål, formår de stadig at holde et bundniveau højere end Superligaen.
3 point er stadig 3 point
Selvom der mangler overraskelser, er finessen og fundamentet på Memorial stadig uhørt solidt. Soen viser en mere moden side af sig selv, og budskabet giver stof til eftertanke, som et godt album skal gøre, og tackler desuden jordens nuværende og presserende problemer flot. Hvis dette var en fodboldkamp, ville Soen sejre 1-0, men hey, som fans plejer at sige: En 1-0 sejr giver stadig 3 point. Her på redaktionen omveksler vi point i en kurs af 2,33, og det giver 7 kranier herfra.
Kommentarer (1)
Roadhouse
Prog!
Jeg har kun hørt det nummer I linker til, og der mener jeg helt klart der er tale om NU 'metal'. Der er desværre utrolig meget som bliver kastet ned i prog genren, som på ingen måde lever op til kriterierne for dette. Trist.